-Ralleak1-
Yo, babe! Jah! Gilly, kom herop!
Jah!!!
Kom så, babe! Vi har kællinger der venter!
Hurtigere! Zack, kom nu!
Klar!
Afsted! Afsted! Afsted!
Jah, Zack! Kom så!
Hey piger, så er vi her.
Kør klar til at feste, jah!
- Jah! Vi er her! Åh!!!
Mand, du er sindssyg. - Ja jeg er.
- Er du okay, mester? Ja, jeg er.
- Lad os gøre det her. - Kom så. Helt sikkert!
Check det ud!
Gilly!
Jeg kommer lige om lidt.
- Hvad så, homey? Check det ud.
God kvalitet, skal du ha'? - Tak mand, det her er fedt.
Helt klart. Okay, mand. Ooh!
- 200 spir, mand. - Mand, det er ondt.
Nej, det er en fair pris. Jeg laver de bedste falske ID'er i Pennsylvania.
Ved du hvad? Du burde skrive det på din universitetsansøgning.
Mand, jeg kan ikke tro... I fyre er så mainstream! I fyre er så mainstream.
Jeg bliver nødt til at skaffe dig nogle af de mindre studerende.
- Kig op, Nathan. - Jeg er med.
Her kommer vi igen.
Uhh oh, her kommer hun.
- Hey, Karen. - Hej, Nathan.
- Ups. Pas på! - Pas på? Pas på hvad?
Du stødte ind i mig.
Billy! Billy! Jeg mener det! Hør på mig. Billy, Billy!
Kom nu. Kom nu.
Seriøst? Wow!
Det var spændende! Lad os drikke os stive.
Åh, vent, vent, vent, jeg vil fortælle noget! En lille gave fra min far.
VIP billetter!!! Til den første Pirates hjemmekamp.
- Mand, det ville jeg skåle for. Lad os have en god nat, drenge.
Lad os gøre det! Jah!!!!
Uhh, jeg nægter at tro det.
Hey, vågn op! Hør, hvem du end er, så skal du ud herfra.
Mine forældre kommer hjem om en time.
Okay piger, vi må skynde os, ellers slår mine forældre mig ihjel.
Er der flere poser?
Du ved godt, at du ikke behøver at tage det hele.
Det er okay. Det er det mindste jeg kan gøre.
Hvis mine forældre ser dig her, bliver de nok sure på mig.
Ja, også mine.
Perfekt timing.
Okay, få de handsker på og vågn op.
Jeg fatter ikke at du vil have mig til at kæmpe med tømmermænd.
Hvis du vil drikke som en mand, så lad os se om du kan slås som en mand. Kom så, så er det nu.
Slå mig!
Slå mig! Det er ikke kage. Slå mig, her!
Flyt dine fødder! Lige her, ikke min arm. Kom så!
Kom så, hænderne op! - Drenge.
Hænderne op! Kom så!
- Det her er bullshit! - Lad mig fortælle dig hvad der er bullshit.
Bullshit er at drikke dig selv fuld, men ikke at kunne forsvare dig selv.
Du kan ikke passe på dig selv!
Det er bullshit, min dreng.
Kom nu, vend dig om. Kom så!
Kevin!
Hvad?
Er du ikke glad for at du gik ud i aftes, hvad?
Smager ikke lige så godt på vej ud, som på vej ind, ikke! Hvad?
Se, det her er hvad jeg kalder en fest. Vil du slå mig, Nathan?
Bliv ikke sur, gør gengæld, mist ikke kontrollen.
Tænk over det, ryd dit hoved. Nu, fokuser!
Bjørnekram? Er det alt hvad du har?
Kom nu, din mor slår hårdere end det der. Vis mig noget!
Så langsom. Kom nu! Kom nu!
Brug dit hoved, Nathan. Tænk!
Du må hellere vise mig noget nu eller du kommer ned at ligge. Kom nu!
Jeg troede at vi boksede?
Du har altid sagt at den person, der ender kampen var vinderen.
Se ikke ud som om at jeg er færdig.
Hvis du vil lege uden regler, skal du passe på hvad du lukker ud af æsken.
Hvad? Kom op! Det var ikke slutningen, Nathan.
Hvad er der i vejen? Kom så, brug din vrede. Tænk over det. Behold kontrollen.
Hvad vil du gøre? Du kan ikke slå mig, du kan ikke sparke mig? Hvad vil du gøre? Hva'?
Kom så!
Er det alt hvad du har? Vis mig noget balance.
Vil du danse hele dagen? Vis mig nu noget!
Godt forsøgt. Hahaha! Nu snakker vi.
Jeg er større end dig, men du kan ikke klare mig, Nathan. Kom så. Ahhh!
- Tror jeg er ved at blive gammel. - Hey, drenge. Drenge?
- Kevin! - Du fik mig. Gør det så færdigt!
- Nu er det nok! - Hvad? Vi træner bare.
- I to var ved at slå hinanden ihjel. - Nah, vi er okay. Ikke, Nathan?
Godt klaret, min dreng.
- Føj... Gud, du stinker af øl. - Kan jeg tage et bad?
Jeg vil bare ikke have et telefonopkald en nat at du har viklet din motorcykel rundt om et træ.
Jeg kørte ikke engang.
Hey, du var ude hele natten. Du ringede ikke... Du har stuearrest i en uge.
- Seriøst? - Ja, jeg mener det.
- Hvorfor? Stoler du ikke på mig? - Efter i aftes? Ikke så meget.
Husk den sætning - tillid gør man sig fortjent til...
Nathan, du hører ikke til hos yoga.
- Det gjorde han.
- Fortæl ham det. - Tog du afsted til yoga?
- Mor tog mig med. - Seriøst?
- Og han har ondt dagen efter. - Hvornår har du været til yoga? Du har ikke spurgt mig om yoga?
- Skal jeg spørge dig om alt hvad jeg gør? - Nej....
- Din har har brug for yoga. - Han har vigtigere ting at gøre end det.
- Du har virkelig brug for yoga. - Du skulle prøve... Fortæl mig om det.
- Nå, det vil ske den dag jeg begynder at flette kurve.
Nathan, du rydder af i dag.
Kom nu. Din mor har lavet mad, jeg har arbejdet hele dagen. Hvad har du lavet?
Det er rigtigt.
Du bliver bedre og bedre.
Det er altid min skyld. Hver eneste gang, Billy.
Fordi det mest er din skyld, Karen. Har du tænkt over det?
Alt du tænker på er fodbold. Du ved, hvis du er så færdig med det her, så kom væk herfra.
- Ved du hvad? Tag afsted! - Jeg tager væk herfra! Jeg har ikke brug for det her.
Du går i gymnasiet, Karen. Jeg kan have hvilken som helst pige på universitetet.
Hvad kigger du på? Freak!
En gang i mellem føler jeg mig som et freak.
Jeg mener, jeg går rundt ligesom alle andre.
Men indvendigt... Det føles bare...
Anderledes.
Som om jeg er en fremmed, i mit eget liv.
Når jeg sidder ved morgenmadsbordet med mine forældre...
Så sidder jeg bare...
Hvem er disse mennesker?
Tror du ikke at alle har det sådan når de vokser op?
Tror du at alle går igennem en psykolog?
Ikke alle har søvnløshed, impulsivitet og raserianfald, Nathan.
Jeg brugte din teknik.
I aftes, bed den her fyr efter mig og...
Jeg havde den her overvældende trang til at løbe over gaden og slå ham i ansigtet.
Men du beherskede det.
Ja.
Jeg lagde vreden til side.
Jeg slappede af. Det var ikke det værd.
Det er flot, Nathan.
Tænker du på at vi kunne have haft den her samtale i ungdomsfængsel for omkring et års tid siden?
Du gør fremskridt.
Jeg har stadig drømmene.
Hvornår havde du den sidste?
- For to nætter siden. - Nogle nye detaljer?
Nej, det er primært det samme. Jeg ser kvinden stå der.
Hun begynder at synge for mig. Jeg tror det er en godnatsang.
Og så kommer angrebet.
Og så er det ovre.
Nathan, nogle drømme er baseret på virkeligheden, men andre er...
vores hjerners måde til at håndtere angst, bare ved at skubbe det dybt ind i din underbevidsthed.
Det er ikke nødvendigvis en dårlig ting.
Vil de fleste psykologer ikke...
afklare de her ting?
Jeg er ikke de fleste psykologer.
Vores tid er gået.
- Hav en god uge, Nathan. - Tak.
- Jeg tror han vandt den kamp? - Jah, helt klart.
Jeg synes I begge er nogle narrøve, okay?
Jeg ved ikke hvordan I fik mig overtalt til at komme på brydeholdet.
- Det var din ide. - Okay, det er sjovt, Gilly. Det er sjovt.
Men ved du hvad? Det er sikkert vildt sjovt når du er derude og sparker røv.
Nå, men jeg mig fortælle dig, det er meget mindre sjovt, når du hopper på den her gale fyr.
Kom så, Nathan. Kom så. Han har ham! Har ham!
Han har det. Tag ham ned. Tag ham ned!
Få ham ned, mand. Du har det!
Game over. Ahahaha!!!
Jah, klart.
Det er nemt når han bare ruller rundt for dig. Jeg mener, kom nu, han gav dig ikke engang modstand.
- Kan du klare ham? - Jah, sikkert.
Wooh, er du kommet med i en militant gruppe eller noget?
Jeg tager afsted til skydebanen en tre, fire gange om ugen for at brænde noget krudt af.
Jeg er jomfru, hvad skulle jeg ellers gøre?
Sandt.
- Han var der, ikke sandt? - Han var der, men han har ikke ringet tilbage.
Så gør vi det igen.
Du kigger på hende, hun kigger tilbage på dig.
I går begge to efter hinanden. Og alligevel er der ikke nogen der trykker på aftrækkeren.
Voks nu op. Lad det nu ske, mand. Du opfører dig som om du er bange for at snakke med hende?
Jeg er ikke bange.
- Jeg gider ikke til time. - Heller ikke mig.
- Så gør noget. - Okay.
Kig.
Hey...
Karen...
Sejt! Jah...
Alt hvad jeg beder jer om er at I laver bare et minimum af arbejde i mine timer,
for at give jer selv en illusion om at I rent faktisk lærer noget.
Og for at give mig en anelse selvrespekt
ved at jeg rent faktisk underviser en klasse.
Det hedder sociologi. Studiet om samfundet.
Mennesker, udover jer selv,
skal I vælge et af emnerne her på skærmen,
til at være emnet for jeres 10 siders rapport.
I skal vide at jeres 10 siders rapport kommer til at stå for 75% af jeres standpunktskarakterer.
Åh ja, ja. Jeg ved det, jeg ved det, liv er blevet ødelagt.
Men ved I hvad hr. Miles vil gøre for jer?
Jeg vil tildele jer en partner. Så I kan lære at dele ansvaret.
At dele arbejdsbyrden.
Ernesto, du skal arbejde med Suzanne. Nathan, mød Karen.
Gilly, du skal arbejde med Sean. Og lad os se. Atzlob med Muhammad.
Romeo, Juliet.
- Hej, hvordan går det? Sikke en overraskelse. - Hvordan går det med dig?
Jeg gør alt arbejdet for dig på den rapport. Forstår du det?
Jeg har det.
Du kan stadig lide spil.
Hvornår var den sidste gang du var her?
Da du havde en køjeseng.
Wow?
Hey... Vil I unger have noget at spise og drikke? Eller flere puder til at sidde på gulvet?
Mor.
Okay. Vil I have døren åben eller lukket?
Luk den. Tak.
Vi må hellere komme i gang.
Der står her at 2.300 amerikanere bliver meldt savnet hver dag.
Jeg fandt en hjemmeside om savnede børn her.
De har højde, vægt, alder, yndlingsmad...
Lægejournaler, prøv lige at se.
Sidste sted de var set, folk de har haft med at gøre, alting.
Jeg sender dig... Det her link.
Hvad med den historie jeg hørte om at du vågnede op iført dit undertøj ude i den have, efter festen.
Det var bare en joke.. Ikke værd at snakke om.
Og jeg havde bukser på, jah.
Jeg troede din kæreste ville slå ud efter mig den aften.
Han er ikke min kæreste.
Hvad sagde du egentlig til ham, for at få ham til at tage afsted så hurtigt?
Jeg fortalte ham at du ville sparke ham i hans store fede hoved
og gøre ham forlegen foran alle
hvis han ikke stoppede med at opføre sig som en nar.
- Hvordan ved du at jeg ville have sparket ham i hovedet? - Hvor længe har vi boet overfor hinanden. Ved du det, Nathan?
Hey, prøv lige at se det her.
Hvad er det?
Jeg fandt en side der viser billeder af hvordan savnede børn ville se ud i dag.
Og hvis du genkender personen, kan du klikke på et barn og teksten. Hmmm...
- Check lige de fyre! - Jason Statham møder,
Justin Bieber.
Seriøst! Næste.
Ryan Seacrest møder...
Lady Gaga.
Næste.
Matt Damon møder...
dig.
Det ligner ikke mig.
Nej, du har ret. Det her er ikke dig. Den dreng er alt for sød.
Send mig et link til den side? Jah.
Min onkel kommer og holder øje med mig, fordi mine forældre er udenbys.
Hvornår ville du begynde at skitsere?
Hvad med at jeg kommer over om en time? - Ja ja, fedt.
Ses.
Mærkeligt.
Du putter det i min mad nu.
Martin og Lorna Price.
Hey, hvad sker der?
- Hey, hvor tror du at du skal hen? - Hvad?
Kom her. Har du glemt at du har stuearrest?
Nathan, din mor sagde at du skulle komme. Kom herover!
Hvad er der? Skal du over til Karen's?
- Ja. Til et skoleprojekt. - Hvilket skoleprojekt?
Nogle hjemmesider. Kan jeg tage afsted?
- Skal du lave det i aften? Skal det være færdigt? - Temmelig meget...
Til skolen? Til skolen.
- Det er til skolen, ikke? - Nemlig.
Han har stadig stuearrest... Okay. Men til skolearbejde.
- Okay. - Okay. Skynd dig.
- Forstået. - Vær hjemme til middag.
Aftale.
- Ses. - Og opfør dig ordentligt.
Vores lille dreng.
Jeg kan stadig ikke tro at vi aftalte det.
Karen, jeg kan huske da hun bare var et barn.
Hun er ret fræk nu.
- Hun er sød. - Sød, det var det jeg mente...
- Og han er en god dreng. - Ja.
Okay, jeg kan se ligheden, men jeg tror virkelig ikke at det er dig, Nathan.
Okay, godt. Fortæl mig hvorfor?
Tja, for det første, den her dreng var godt 3 og et halvt år gammel.
- Jeg mener, ser vi ikke alle ens ud i den alder? - Jo.
- Men vi har den præcis samme kind. - Tilfældighed.
Fint.
Forklar det her.
- Okay, det er en magen til trøje. - Ikke bare trøjen,
Pletten på den venstre skulder.
Her. Se.
Hold da kæft!
Online kontakt.
Steven Price.
Mit navn er... Marisa.
Marisa?
Hej, mit navn er Marisa. Jeg vil hjælpe dig i den her sag. Hvad er dit navn?
Tror du at du har set Steven Price?
Måske. Kan du fortælle mig mere?
Hvad er din lokation, hr. Harper?
Jeg mener, jeg forstår det ikke. Synes du det er underligt at hun vil vide hvor du bor?
Er det ikke ligegyldigt hvor du er nu? Du kunne bare give ham et tip...
Det er bare så mistænkeligt at det ikke føles rigtigt.
Jeg synes vi skulle snakke med dine forældre.
Hr. Kazlow, du ville have mig til at underrette dig øjeblikket hvis vi fik et hit.
Og hvis nogen nogensinde finder ud af det, så får du ballade,
fordi det sikkert er falske anklager.
Og så vil jeg få ballade fordi jeg nu er medskyldig.
Synes du ikke det er underligt?
Måske er det hele bare en fejl.
Tja, du kunne være adopteret. Du ved, sat ved dørtrinnet,
Det ved man aldrig.
Hvis jeg var adopteret, hvorfor ville mit billede
så ende på en hjemmeside for savnede personer?
Tja, et bedre spørgsmål kunne være...
Hvis det her passer, hvem er så de mennesker der bor i dit hus?
Vi vil være derude. Vi skal dykke. Du vil stadig dykke med os, ikke?
Vi har brug for at du undersøger, okay?
Læser om ændringer i vejret.
De tidspunkter hvor din mor og jeg sover,
skal du tage hjelmen. Vores liv vil være i dine hænder.
Jeg vil ikke få det til at lyde for hårdt for os, men det er farligt derude.
Havet er en stor farlig strand, mand.
Hvad har du der?
Jeg har mistet mit kørekort.
Jeg skal bruge det her til at få et nyt.
Og det passer? Ja, hvad skulle det ellers være?
- Du skal ikke have et falsk ID? - Nej.
Hvad sker der, mand?
Det ved jeg ikke, jeg er ved at miste min forstand.
Mine forældre er for kedelige til at være psykopater.
Det ved man aldrig, mand?
Nuvel, her er du to år gammel...
tre år, fem...
Okay, okay.
Wooh wooh, vent et øjeblik.
Kan du se det her billede af dig da du var fem?
Ja, hvad? Det er beskåret, underligt.
Den vage aftegning af skulderen,
helt klart zoomet ind til mærket...
Som om, en eller anden ikke ville ses på billedet.
Flere billeder af dig da du var yngre?
Det er dem der er mærkelige.
Ikke rigtig, bare nogle flere af mig selv alene.
Et par familiebilleder er alt hvad du har fra din barndom?
Hmmm...
Alt hvad jeg kan finde.
Nathan, jeg har en million pinlige familiebilleder.
Nok til at give mig lyst til at bombe det...
og du fortæller mig at alt du har er to?
For sej til at sige hej nu?
Hej.
Teenagere.
Hej, min ven.
Hvad kigger du på?
- Din baby trøje. - Er du min mor?
Du er min søn. Du forstår det ikke, skat, det er indviklet.
Svar mig, er du min mor?
Nej, Nathan, det er jeg ikke.
Vi ville have fortalt dig det så længe, men vi kunne ikke.
Værgso, fortæl mig det. Det hele.
Kevin er en del af det, jeg henter ham.
Hør mig, døm os ikke så hurtigt, okay? Du forstår det ikke.
Jeg elsker dig. Du er hvad der lavede os til en familie.
Jeg elsker dig og du er min søn, ingenting vil ændre det.
Lad være.
Jeg er så ked af det.
Had mig ikke, okay?
Jeg får fat i din far.
Jah?
- Hey, jeg hørte du kom hjem, så... - Karen, det er sandt.
- Min mor indrømmede det lige. - Hvad? Gud, Nathan,
du må være helt ude af den. Jeg kommer over lige om lidt.
Okay, kom ind af bagdøren.
- Frøken Harper? - Ja?
- Hvordan har du det her til aften? - Fint, tak.
Vi er efterforskere fra Bridgewater Juvenile Justice Department.
Det handler om din søn, Nathan. Vi har et par spørgsmål til ham.
Må vi komme ind et øjeblik?
Vent, vent, vent, vent!
- Stille. - Kevin!
Hvor er han? Hvor er Nathan? Fortæl os, hvor er han?
Kom væk fra mig!
Hvem er I?
Det er startet. Jeg henter ungen.
Mara...
Afsted, Nathan, afsted! Afsted nu!
Nej, søn, løb! Og stop ikke.
Karen.
Hey! Kom ind i huset.
Jeg sværger, du vil få det godt. Du vil ikke mærke noget.
Det er sådan et spild, ved du godt det?
Hey!
Hvem er du?
Svar mig!!! Svar mig!
- Nathan, stop. - Du dræbte mine forældre!
Stop, stop. Jeg vil fortælle dig hvad du vil vide. Men, jeg vil ikke dø her.
Der er en bombe i ovnen.
Hvad?
Åh gud.
Sir, du er næst.
Tak, sir, Hav en god dag.
- Hvor slemt er det? - Det ved jeg ikke, det gør ondt.
Jeg tager dig til sygehuset.
Vi skal bruge en læge.
Er der nogen? Vi skal bruge en læge?
Hallo? Hallo?
911, hvad er det sket?
Mine forældre er lige blevet myrdet og jeg tror de folk der gjorde det også er efter mig.
Hvad er din lokation, Sir?
Jeg, jeg er på sygehuset. "Vassar Brothers Hospitalet"
Men mine forældre blev dræbt på 2009, Clearwater Drive.
- Vent venligst. - Vent? Hvad mener du med vent?
Clearwater Drive.
Seneste nyheder.
En dramatisk ildebrand i Bridgewater forstaden
tror man er blevet forårsaget af et gasudslip.
Der er ikke blevet rapporteret om nogle skadede endnu.
Politiet siger at beboerne var udenbys...
ved hændelsen.
Vi vil have mere i vores næste udsendelse.
Nathan? Nathan, er du der?
- Ja. - Er du okay?
Jeg ryster en smule, men... Vent!
Hvordan kender du mit navn?
Mit navn er Frank Burton. Jeg arbejder for CIA.
CIA? Hvorfor snakker jeg med CIA?
Jeg skal vide om du er okay.
Er jeg okay? Jeg har lige set mine forældre blive myrdet lige foran mig.
Har du snakket med nogen siden hændelsen?
- Udover Karen Murphy? - Nej.
Godt, du skal ikke snakke med nogen, du skal ikke kontakte nogen.
Bliv hvor du er. Der vil komme to mænd for at hente dig om lidt.
Den ene vil have en rød flonelsskjorte på.
Og de vil hjælpe dig. Nathan, du skal stole på mig.
Tillid skal man gøre sig fortjent til.
- Nathan, Nathan? - Hvorfor snakker jeg med CIA?
- Vide om du er okay? - Er jeg okay?
Jeg har lige set mine forældre blive myrdet lige foran mig.
Ja?
Boss, Vassar Brothers Hospital, det er omkring 10 minutter væk.
En af lægerne fra skadestuen til komme og se til dig snart.
Jeg vil have videoerne fra hvert sikkerhedskamera på sygehuset.
- Tag den her på. - Hvad?
Dr. Bennett? Hvad laver du her?
Der er ikke tid til at forklare, Nathan. Vi skal ud herfra.
Tag den på, gå bag mig. Skjul dit ansigt fra kameraerne.
Hvad har du at gøre med alt dette?
- Jeg er en ven af din fars. - Min far er lige blevet myrdet.
Jeg snakker om din rigtige far.
- Vent. - Hvad?
- Karen. - Der er ikke tid.
- Jeg kom efter dig, Nathan. - Jeg tager ikke afsted uden hende.
De er her allerede.
Vi er på stedet.
Hvor er min overvågningsvideo?
Hey. Hej.
Det er okay, hun er min... Det er ligemeget, lad os smutte.
Jah.
Jeg leder efter disse to teenagere,
min nevø og hans kæreste. De løb væk.
Afsted, hurtigt.
Hurtigere.
Kom så.
Nathan, tag udgangen! Til venstre.
- Vi er inde. - Hvor er du, Nathan?
- Hvor er det? - Herovre, Nathan.
Jeg hader balloner.
Vi har et hit.
Få øjne på målet. Garagen, anden etage.
Stop! Få ham! Lort!
Målet flygter mod vest,
gammel model sølv BMW. Vi er efter dem.
- Bliv på dem. - Sir?
- Hvad? - Ansigtsgenkendelsen har endnu et hit.
Du bør kigge på det.
Du kan kysse din pension farvel, Jerry.
Nathan, der vil være tid til at du kan håndtere det følelsesmæssige senere,
men lige nu, skal du fandme tage dig sammen.
Hvem er du egentligt?
Agent Brad, målet er på vej sydpå.
Jeg er en af dine beskyttere, Nathan. Jeg er blevet anbragt for at holde øje med dig.
Ligesom Mara og Kevin var, de døde imens de beskyttede dig.
Det er sindssygt, ring til politiet eller noget.
Jeg har forsøgt. Jeg ringede 911 tilbage på hospitalet,
og en eller anden fyr kom på linien og sagde at han var fra CIA.
- Frank Burton. - Burton? Jeg arbejder for ham.
Hvad? Eller jeg gjorde.
Han kan ikke stoles på. Der var kun fire af os der kendte din identitet.
Mara, Kevin, mig og Burton, to af os var døde.
Indtil jeg kan komme i kontakt med Martin, skal vi betragte Burton som upålidelig.
Målet kører mod vest over Fort Pit Bridge.
Her, 4311 Clarendon Boulevard, lejlighed 2, Arlington, Virginia.
Husk adressen. Find derhen og bliv der indtil nogen kontakter dig.
Hvad? Skal vi bare vente på nogen?
Det er en plan jeg lavede med din far i tilfælde af at noget som det her ville ske.
Hvem er min far? Hvem er mine rigtige forældre?
Hun har hørt for meget allerede.
- Hvad? - Mener du det?
Så snart I kan, så skift det tøj.
Om mindre end 20 sekunder, rammer vi et blødt sving,
lige før broen, jeg sætter farten ned lige nok til at I kan hoppe ud.
- Hoppe? - Deres felt division vil ikke kunne se det.
- Der er 30 fod ned til floden. - Dr. Bennett, det her er sindssygt.
15 sekunder. Og, husk fra nu af, stol ikke på nogen,
undtagen Martin Price og Paul Rasmus.
Jeg kender ikke engang de mennesker! Jeg skal bruge nogle svar.
Du har ledt efter svar hele dit liv,
du vidste bare ikke hvilke spørgsmål du skulle stille. Du kan gøre det her, Nathan.
Nuvel, du har 10 sekunder til at åbne den dør.
Efter du hopper, vil jeg lave en afledningsmanøvre.
Jeg ved ikke om jeg kan klare det her, Nathan.
5 sekunder, efterlad pigen, du klarer det bedst alene.
- Hvor skal jeg tage hen? - Bare stol på mig.
- Tag en indåndning, det vil blive okay. - Hop! Nu!
Er du klar?
Hop!
Væk herfra!
En enkelt betjent. Er det alt du kan skaffe?
- Mist ikke den unge. - Vi er på den, chef.
Pas på!
Kom så, lad os smutte.
- Okay, vi skal ned i floden. - Hvad? Hvorfor?
De prøver stadig at spore os. Lige her.
Pas på dine fødder.
Bagom her.
Var Nathan Price i køretøjet?
Jeg vil have det bekræftet!
Okay, sæt dig ned. Slap af.
Bliv lige her. Jeg kommer tilbage lige om lidt, okay?
Bliv.
Hey!
Kom nu.
Det er okay. Græd du i søvne?
- Jeg drømte om... - Jeg ved det.
Du behøver ikke sige det.
Jeg skal have dig hjem.
Nathan, jeg kan ikke tage hjem.
Du vil være sikker der.
Jeg vil ikke være sikker der. Vi er ikke sikre her.
Vi er ikke sikre nogen steder.
- Kom, lad os gå. - Hvor skal vi hen nu?
- Bare gå. - Jeg kan ikke tage tilbage dertil, Nathan.
Forstår du ikke? Mine forældre er i Italien.
Selvom de var hjemme, kan de ikke beskytte mig.
Hvad skal vi gøre? Ringe 911 igen?
Hør, hvem end de folk er, hvad end de vil,
er de efter mig, ikke dig.
- Jeg tror de vil lade dig være. - Tror du selv på det?
Eller tænker du på hvad din terapeut sagde tilbage i bilen.
- Dine chancer er bedre alene. - Nej, selvfølgelig ikke.
Det er bare, pludselig dør alle omkring mig, Karen.
Og jeg vil ikke have at der sker noget med dig.
Vi må holde sammen, Nathan.
Hvem skal vi ellers stole på lige nu udover hinanden.
Kom så.
Okay, her er de seneste oplysninger vi har
om Martin Price's nuværende mission.
For 10 dage siden, fik Martin Price
fat i nogle efterretninger af høj værdi.
Nærmere betegnet en liste af 25 krypterede navne.
US politikere og efterretningsofficerer
der alle har solgt statshemmeligheder på et eller andet tidspunkt.
Listen blev stjålet fra denne mand, Nikola Kozlow.
Eks-serbisk secret service,
nu freelance missions operativ.
Han vil have den tilbage. Slemt.
I går var der et angreb på den bolig
hvor Martin's søn, Nathan levede.
To af vores hemmelige agenter blev dræbt.
Angriberne var lejemordere...
Forbindelserne har ført dem sammen med Nikola Kozlow.
Martin Price er agenturets mest værdifulde agent for hemmelige operationer.
At holde hans søn, Nathan i sikkerhed fra Kozlow
er vores højeste prioritet.
Hvordan fandt Kazlow Martin's søn?
Vi mener at han fandt ud af drengens eksistens for et par år siden
gennem et cyber angreb.
Han har fisket lige siden med
en falsk hjemmeside for savnede personer.
En af hans fælder virkede omsider.
Nathan Price er bytteobjektet.
Hvordan det?
Hvis Kozlow får fat i drengen før vi gør,
vil han få listen fra Martin.
Hvad har jeg brug for at vide som du ikke fortæller mig?
Drengen undslap os i går aftes
med hjælp fra en gammel agent.
Jerry Bennett, hendes køretøj var tomt da vi kom derhen.
Intet tegn af hende, intet tegn af drengen.
Frank.
Få den her situation under kontrol,
før tingene går helt galt.
- Hey, kan du køre os til Virginia? - Hop ind.
- Det er tid til at lukke det ned, Frank. - Jep. Hvor helvede er Martin?
Sidste kontakt vi havde var ved Shabu punktet, to dage siden.
Han er forsvundet siden da. Det hurtigste han kan komme tilbage hertil...
er omkring 36 timer, hvilket er den tid vi har til at finde den dreng.
Spor pigen.
Spor hans venner.
Spor alle de nogensinde har talt med.
Send en besked til alle oversøiske stationer.
Find Nikola Kozlow.
Hvis de ikke kan lokalisere ham, er han højst sandsynligt allerede her.
Så vi også kan lægge det til listen over vores hovedpiner.
Clarendon Avenue, det her er gaden.
Hallo?
"Lorna Price". 17937 Calvary Road
G 377.
- Hvad er der? - Jeg kender den her kvinde.
- Hvem er hun? - Jeg tror hun er min mor.
Det her må være Martin Price's lejlighed.
Jeg ringer til min onkel. Lader ham vide at jeg stadig er i live.
- Hallo? - Onkel Danny?
Beklager, jeg må have tastet det forkerte nummer.
- Karen? Karen Murphy, er det dig? - Hvem er det her?
En der prøver at hjælpe dig og Nathan.
Hvordan kender du mit navn?
Du er i fare, Karen.
Der er andre folk der prøver at finde dig.
- Hvem er det her? - Nathan.
Hør på mig, Nathan, Vi skal nok finde dig.
Du kan ikke gemme dig for os. Det er for din egen sikkerheds skyld
Lad os smutte.
Børn.
Tak.
Denne adresse kan være 15 år gammel.
Hvad er chancen for at din mor bor der?
Jeg ved det. Men det er alt hvad vi har.
Det her er en mærkelig adresse. Prøv at se nummereringen.
"G 377"
Det er hendes gravnummer.
"Lorna Elizabeth Price"
Ved du hvad der er tåbeligt?
Jeg kendte aldrig nogen af mine mødre.
Hende der opdragede mig? Jeg anede ikke hvem hun virkelig var.
Hvad hun ofrede for mig.
Og Lorna Price, alt hun var, var et ansigt i min drøm.
Nu har hun et navn, men hun er stadig en blindgyde.
Nathan, måske er hun alligevel ikke en blindgyde.
Disse blomster er friske.
Det her ordner jeg.
- Hallo. - Hej, hvad kan jeg hjælpe med?
Min bror og jeg har lige besøgt min mors grav,
og vi så nogle blomster der er blevet lagt der for nylig.
Er der nogen måde du kan se hvem der har sendt dem?
Vi kom rigtig langt fra for at besøge hende.
Kunne du ikke hjælpe os med den her lille tjeneste?
- Okay, hvad er navnet? - Lorna Price.
Okay, så blomsterne kom fra Omaha, Nebraska.
Hr. P. Rasmus.
Ser ud som om, det var en lang afsendelsesordre.
Har du en adresse derfra?
Signalet har lige fået et hit på navnet, Lorna Price.
Det kom fra en computer, fra et sted kaldet "Calvary Cemetery".
Calvary Cemetery.
CIA mobiliserer et hold udenfor Pittsburgh.
Snakker serbisk sprog...
Dr. Bennett sagde at vi kunne stole på Paul Rasmus.
- Vi skal finde ham. - Vil du køre til Nebraska?
Nej, vi har sikkert allerede haft denne bil i alt for lang tid...
- Vi må skille os af med den. - Okay, hvad så?
Vi vil aldrig komme igennem sikkerheden i en lufthavn.
- De kender vores navne, vores ansigter. - Jeg ved det, jeg har en anden plan.
Hallo?
Tuscarora Pike, Route 15.
Du er meget tæt på den.
Mand, de her fyre kom til mit hus og stillede spørgsmål,
Jeg sneg mig ud af bagdøren. Det her er noget dybt dybt lort.
Har du hvad jeg bad dig om?
Jah. Tre forskellige ID'er i tre forskellige stater.
- Jah, det vil virke. - Karen,
Jeg gik igennem alle dine facebook billeder,
jeg tog det af dig fra det stævne i sidste måned,
fordi jeg synes du ser ret godt ud på det.
- Jeg mener, jeg kan bruge det fra stranden, hvis du vil. - De her er fine. Tak, Gilly.
Cool.
Vi skal afsted. Vi skal afsted nu. Det her er ikke sikkert for nogen af os.
Jeg er ked af det med dine forældre.
Hør hvis der er andet jeg kan gøre for jer,
- Hvis I har brug for penge eller... - Vi er okay.
Vi ses, Gilly.
Tak, mand.
Ses.
- Målet lokaliseret. - Fortæl mig hvor de er?
Den her vej, tak.
Tak. Nyd turen.
Ind.
Hav en god tur.
Godt, det kun er en nat.
Kan du huske den sommer hvor...
begge vores familier var ved Canada Dona Lake?
Efter ottende klasse,
i bådhuset, vi øhm... skippede kano-turen?
Jah, det kan jeg. Næsten.
Men, da vi kom tilbage til skolen det år,
Hvorfor inviterede du mig aldrig ud?
Det ved jeg ikke.
Jeg troede bare at sommer var sommer?
Og...
Skal vi dø, Nathan?
Nej.
Det vil jeg ikke lade ske.
- Wow. - Hvad?
Det er bedre end i skolen.
Det er fordi jeg ved hvad jeg gør nu.
Og heller ingen bryster.
Vi burde få noget... mad?
- Jah. - Klart.
Jeg sulter.
- Jeg smutter. - Okay.
Jeg banker på to gange før jeg kommer ind.
Okay.
Jeg er på et tog, der kører syd om byen.
Godt.
Vi kommer hen til Cincinnati Station.
Vi venter ved det næste stop.
Så sulten...
Det kan han måske lide.
Ti stille!
Sig hvilket rum det er?
Pæne fingre.
Fortæl mig rummet, nu!
Vil du lege lidt mere, hva'? Din lille mand.
Kom så, Nathan. Brug din vrede, tænk over det, bevar kontrollen.
Kom så, Nathan, gør noget. Du kommer ned her.
Hvad kan du gøre?
Fokuser, tænk over det, tænk.
Tænk over det.
Kom så!
Hey, hey!
Pas på.
Vent lidt, jeg skal lige have vejret.
Okay.
Han er faktisk, Martin's fucking unge.
De kan ikke komme langt til fods.
Lad os omringe dem. Bliv færdig her.
Jeg forstod det ikke før nu.
Al den tid brugt på træning, wrestling, slåskampene...
Han forberedte mig...
til det her øjeblik.
To dage siden, var vi bare et par gymnasieunger.
Nu føles det som en livstid.
Fordi det var.
Agent Burton, vi har øje på målet.
Sydgående på Route 51.
Okay, kom herned.
Kom så!
Knægt!
Giv nu op, knægt!
Nathan, Nathan! Nathan!
Kom nu? Hvorfor løber du?
Kig dig omkring. Er der nogen der peger en pistol imod dig?
Vi truer dig ikke.
Hvis I virkelig er CIA, hvad er så mit rigtige navn?
Nathan Price.
Steven, Steven Price.
Steven er dit mellemnavn, de skændtes om det,
men din mor syntes Nathan var bedre.
- Hvordan ved du det? - Jeg var på sygehuset,
den nat du blev født, Nathan.
- Hvad vil du? - Tja, jeg vil først gerne ud af det her skidt.
I unger har været på flugt i hvor lang tid?
22 timer? I må være sultne.
Hvad med at jeg giver en burger og en milkshake?
I må have været sultne.
Karen, kan jeg få noget tid alene med Nathan?
Agent Burns vil hjælpe dig med de skrammer.
Kom, sæt dig herovre.
Du må have en masse spørgsmål.
- Hvem dræbte min forældre? - Du mener, Mara og Kevin?
- Ja. - Hans navn er Nikola Kozlow,
Han er en uafhængig hemmelig agent.
- Ligesom min far? - Ja, men...
Kozlow arbejder for de slemme fyre...
Martin er... var en af os.
Den kvinde du kender som Dr. Bennett, trænede dem, også Lorna.
Hvis ide var det at plante mig i...
familiepleje? Eller hvad end I vil kalde det.
Da din mor døde, tja, for at være ærlig, var vi ikke sikre på
om Martin ville knække eller ej.
Han var ikke i stand til at opfostre et barn. Det var han klar over.
Jeg fortalte ham at jeg ville sørge for at du var i sikkerhed.
Så, Martin kunne fortsætte med at gøre hvad Martin gør bedst.
- Hvad præcis er det? - Det er en rodet verden, Nathan.
Folk som Martin og Kozlow er bare to sider af den samme sag.
Hør, knægt. Den verden du lige er faldet ind i ...
er en verden de færreste får at se.
Du får et glimt bag gardinet.
Hvad vi har gang i her er en høflig krig.
Det handler ikke om kugler eller bomber, grænser eller territorier.
Valutaen for den her krig er information.
Nuller og et-taller, Nathan. Data, og det er hvad Kozlow er ude efter.
Hvad vil Kozlow have fra mig?
Martin stjal for nyligt noget meget værdifuldt fra Kozlow
og han vil have det tilbage.
Hvis Kozlow får fat i dig,
sætter det din far i en meget delikat position.
Hvorfor skulle min far pludselig bekymre sig om mig nu?
Nathan, du ved ingenting om din far.
Jeg ved at det skræmmer dig.
Myres, rapporter? Torres, rapporter?
Den her ting som Kozlow vil have fat i, det min far stjal, hvad er det?
Det er en række af meningsløse numre og breve.
Det er faktisk en krypteret liste over 25 mennesker
som har solgt eller handlet med statshemmeligheder.
Har du nogen ide om hvor værdifuld sådan noget information er, Nathan?
Dit navn er på den liste, er den ikke?
Du har en levende fantasi.
Det er en meget farlig ting.
Ned! Bliv nede.
Kom bag noget solidt!
Bliv her og hold jeres hoveder nede.
Bliv nede!
Kom nu.
Nathan? Nathan?
Hvad helvede sker der, Nathan?
Mine forældre er myrdet og alt hvad vi har været igennem...
handler om en skide liste.
- Hvilken liste? - En liste over navne...
som min far stjal. Den her fyr, Kozlow, kom efter mig
og tænkte at han ville tvinge min far til at give den tilbage.
Den sindssyge del er at jeg har haft den hele tiden og jeg vidste det ikke engang.
Det er i den telefon jeg tog tilbage i lejligheden.
Martin må have sendt den til ham selv for sikkerheds skyld.
Jesus, Nathan. Hvorfor gav du den ikke bare til CIA?
Fordi Dr. Bennett havde ret i ikke at stole på Burton.
Vi har kun os selv.
- Hvor fik du den telefon fra? - Fyren på toget som angreb os.
Hallo?
Den gode ting ved mobiltelefoner er at de også kan laves om til lytteenheder.
- Kozlow? - Du har noget der tilhører mig
og nu er det på tide at give det tilbage.
Hvad skal du måske bruge det til? Vær nu ikke tåbelig, dreng.
Giv mig det og jeg vil lade dig være.
Hvilken slags garanti kan du give mig?
Jeg kan garantere det her: Hvis du ikke overgiver den liste...
jeg vil dræbe alle de venner du har,
Zack, Gilly, naboer.
Selv din kedelige lærer.
Og når jeg er færdig, vil du være ansvarlig for mordene
på alle de venner du har på facebook.
Men jeg tror at der er en person i særdeleshed
du ikke vil se blive skadet, har jeg ret, Nathan?
Hendes forældre ankommer fra Italiens fly 449 i morgen eftermiddag
klokken 3:20. Hvis jeg ikke har listen til den tid, dør de.
Du kan fortælle hende alt om hvordan det føles at miste sine forældre.
Følelsen du må have lige nu,
har jeg ret, Nathan, eller har jeg ret?
Okay, okay. Så hvordan vil du foreslå at vi gør det her?
Simpelt. Jeg giver dig en tid og et sted.
Nej, jeg vælger tid og sted.
Et offentligt sted.
Nogen sporede vores signal tilbage!
Afsted drenge!
Snakker serbisk sprog...
Hold stille!
Godt.
Jeg er bare ked af at der ikke var flere deroppe.
Ja, Sir. En anden ting. Hvad?
Vi fandt en digital optagelse. Nathan Harper har listen.
Nej, nej, nej!
Han er på vej for at mødes med Kozlow og overdrage den.
Hvor?
- Blev du forfulgt? - Det tror jeg ikke.
Jeg tog min 80 årige nabos bil.
Kan du ikke fornemme at der lugter herinde?
Gjorde du hvad jeg bad om?
- Gjorde du? - Jah, mand. Ligesom du sagde.
Gårdhave sektionen, kun VIP adgang,
det er under 23 D.
Tak, mand.
Held og lykke.
Jeg ville ønske at der var en anden måde.
Det gør jeg også.
Jeg forsikrer dig om at jeg har situationen under kontrol.
- Har du drengen? - Nej.
- Har du listen? - Nej.
Så har du ikke tingene under kontrol, Frank.
- Hallo? - Hallo, Nathan.
- Hvem er det her? - Det er mig.
Jeg skal have dig til at vende om og gå ud af stadion lige nu.
Martin? Du er godt nok vokset.
Jeg kender agenter der ikke kunne klare hvad du har været igennem
de sidste 24 timer.
Men du kan ikke gå derind. Kozlow vil tage listen og han vil slå dig ihjel.
- Ikke hvis jeg dræber ham først. - Det er du ikke klar til.
- Jeg har klaret det så langt, har jeg ikke? - Du behøver ikke gøre det her.
Jeg er på vej. Bare stol på mig, Nathan, og giv mig en chance.
- Du er 15 år bagefter. - Nathan.
Det her er ikke tiden, jeg er færdig med det.
- Nathan? - Tag billetten ved foden af statuen.
Ja?
Hvor er denne knægt?
- Burns, har du noget endnu? - Ikke noget endnu, Frank.
Hvor er du, knægt?
- Undskyld mig. - Pas på, op med dig.
Popcorn?
Jeg forstår ikke det her spil, men jeg kan godt lide popcorn.
Jeg er glad for at du hygger dig.
Hvad skete der? Hvad er jeg gået glip af?
Har du min liste?
Hvordan ved jeg at du ikke vil dræbe mig når jeg har givet dig den?
- Stoler du ikke på mig? - Du myrdede mine forældre.
De var ikke dine rigtige forældre.
Jeg kan fortælle dig alt om dine rigtige forældre, men...
Jeg er ikke sikker på at du vil vide sandheden.
Hvilken sandhed?
Martin Wallace, som de kaldte, Last Five.
Hvilket betyder at de har bevillingen
til at bryde Geneve konventionen,
til at dræbe kvinder, børn,
hvad end der var nødvendigt for at løse hans mission.
Men din mor, derimod, var så loyal.
Hun ville ikke give Martin's lokation
heller ikke for at redde sit eget liv.
- Du dræbte hende. - Det var ikke min intention.
Hun var en stædig kvinde.
Kan du huske, Nathan? Det burde du. Du var der også.
Paris, 1995. Nathan, tænk.
Det er det sjove ved den menneskelige hjerne,
jeg er trænet i at opfange detaljer fra håret på din nakke,
til placeringen af ethvert sikkerhedskamera i dette stadium.
Men i det hotel værelse,
lavede jeg en, lille enorm fejltagelse.
Jeg glemte at checke under sengen.
Sengen.
Nathan.
Er det her hvad du leder efter? Nu må du give det vi aftalte, ikke sandt?
Nathan?
Frank, jeg her positionen på Nathan.
Hvor er han? Etagerne over gæstesektionen.
De flytter sig hurtigt.
- Martin? - Du er i live, det er godt.
- Hvor er du? - I en butik på det øvre niveau.
Hør på mig, jeg skal have dig til at lede ham udenfor til den sydlige parkeringsplads.
Hvis jeg gør det, er jeg død.
Hvis du bliver hvor du er, er du helt sikkert død.
Led ham udenfor. Stol på mig.
Hvorfor skulle jeg?
Fordi jeg er her, søn.
Kom nu, Martin.
Nathan!
Stop eller jeg skyder!
Det er slut, Nathan.
Stol på mig, Nathan, jeg er her, søn.
Du er ikke så god som din far, Nathan.
Er du sikker på det?
Martin!
Nathan, den tager jeg.
Åh, du er ligesom din far, hva'?
Kom så.
Jeg sagde at vi har situationen under kontrol, Sir. Jeg har den.
- Godt arbejde, lad mig se den. - Den er stadig krypteret, Sir.
- Det er okay. - Lad mig tage den til laboratoriet
og jeg vil sikre mig at du får de dekrypterede filer på dit skrivebord
- som det første i morgen tidlig. - Det er sjovt.
Martin sagde at det ville være det første tegn.
- Du snakkede med Martin? - Han sagde at du ville insistere
på selv at overse dekrypteringen
for at give dig en chance for at slette dit navn fra listen.
Kom nu, Frank, du har en lang debriefing foran dig.
Lad ham gå. Han er familie.
Undskyld... for alting.
- Vi ses snart. - Martin?
Mmm hmm...
Giv telefonen til min dreng, Frank.
Han vil snakke med dig.
Du er meget modig, Nathan.
Jeg klarer tingene med Hudson. Du og Karen
behøver ikke spekulere på agenturet fra nu af.
- Hvor er du?
Jeg er lige her.
Kigger på fra afstand, som jeg altid har.
Alt jeg nogensinde ville have var at have dig i sikkerhed,
og være sikker på at du ikke kom til skade. Men, jeg fejlede.
- Jeg er ked af det, Nathan. Det er jeg. - Hvornår kan jeg se dig?
Hvorfor kommer du ikke herud og snakker til mig selv?
Det ville jeg gerne, mere end du kan forestille dig.
- Men det er ikke muligt. - Hvorfor ikke?
Jeg har taget nogle valg for lang tid siden.
Jeg må håndtere konsekvenserne af de valg, men det behøver du ikke.
Nå, men så er det op til mig. Jeg vil mødes med dig.
- Du forstår ikke risikoen. - Jeg er ligeglad med risikoen.
Du minder mig om din mor.
Martin?
Far?
Nathan.
Jeg er din far, men jeg vil aldrig være din far.
Den chance mistede jeg for lang tid siden.
Jeg ved ikke om du forstår mine grunde,
måske vil du en dag.
Men du er det eneste familie jeg har tilbage.
Du efterlader mig helt alene...
Du vil være okay.
Beklager, søn.
Farvel, Nathan.
Nathan.
- Dr. Bennett?
Hej Nathan.
Hej.
Kald mig Jerry.
Jeg kan ikke tro at du er i live.
Mig? Hvad med jer to?
Hvordan håndterer du alt det her?
Er du okay?
Jah, jeg har det fint.
Det er for din egen sikkerhed.
Det ved jeg.
Hvad skal jeg så nu?
Din far ville have mig til at snakke med dig om at lave planer
for et nyt hjem.
Intet kan erstatte Kevin og Mara.
Det ved jeg.
Men vi tænkte at du måske ville overveje
at flytte ind hos mig indtil du er færdig med gymnasiet.
Så, har du universitetet og...
du ved, hvad end du ellers vil forfølge.
Hvordan lyder det?
Ja, det lyder fint.
Okie-Dokie. Så... Skal vi komme ud herfra?
Ikke helt endnu.
Jeg sikrer mig at han kommer hjem, okay?
Åh...
Javel. Okay, det er i orden, jeg vil bare... Du ved...
- Jeg vil være her. - Okay.
Og Nathan, omkring en bestemt ung dame, så tog jeg fejl.
Du bør holde fast på hende.
Jah.
Hun er det værd.
Jeg er ked af at vi missede kampen.
Du kan tage mig med til en anden.
Det er en date.
Så... Du mener at det her ikke bliver ligesom 8. klasse
efter bådhuset i mellem os?
Ved du hvad problemet var tilbage i 8. klasse?
Jeg var bare ikke klar til dig endnu.
Hmmm...
Så, jeg skulle vente fire år før du inviterede mig ud?
Jah..
Men du må indrømme
det er en ret spændende første date.
Afgjort.